- Unde ai fost? - La vânătoare şi cules.
Numele victimei e Timothy Hartley. A fost ucis azi noapte, nu se ştie când.
A fost împuşcat în piept, apoi i-a fost tăiat gâtul.
- Fermecător. - Cartea lui de identitate zice
că e de la circa 160 km depărtare de aici. Din Hillsborough. Nu se ştie ce făcea aici.
Şeriful zice că maşina lui Hartley e mai în jos pe drum.
- O să verific. - În regulă.
- I-ai spus? - Ce să-i spui?
- Biroul legistului l-a trimis pe Steiner. - Doctorul Steiner?
Şi toţi ştim cât de mult îţi place să-ţi baţi joc de dr. Steiner, aşa că n-o face, da?
- Nu ştiu despre ce vorbeşti. - Nu te vei distra pe seama lui.
E pe acolo?
'Neaţa bună, Steiner.
Arăţi fercheş.
În mod curios, un ucigaş grijuliu.
I-a tăiat gâtul după ce l-a împuşcat, ca să-i curme suferinţa.
Trei paşi înapoi, te rog.
- Ce? - Te rog să păstrezi o distanţă
- de cel puţin trei paşi faţă de cadavru. - De ce?
Fiindcă acest cadavru e o zonă interzisă lui Jane.
Nu va fi terenul tău de joacă.
Nu-l vei atinge sau mirosi, sau aşeza cărţi de joc pe el,
sau împrumuta pentru interogatoriu.
Dacă o să faci asta, un ajutor de şerif te va îndepărta. E clar?
E puţin cam aspru, nu?
M-ai făcut să iau măsuri disperate.
Păi, sunt doar respectuos cu colegii mei ce luptă împotriva criminalităţii.
Dar, oricum văd tot ceea ce am nevoie de aici.
Serios? Ce...
Ce vezi, mai exact?
Are bani, dar nu e bancher,
ceva mai agresiv... acţiuni la bursă sau aşa ceva, băutor ocazional,
a crescut consumul în ultima vreme, probabil din cauza stresului.
Un independent calificat, cu toate că întotdeauna votează cu republicanii,
şi oricâţi bani ar avea, soţia lui are mai mulţi.
- E ridicol. - El a ales mocasinii cu ciucuri, de prost gust.
Ea a cumpărat butonii de argint cu opal, de bună calitate.
Bănuieli.
Ai putea la fel de bine să spui că "va întâlni străinul din visele lui".
E foarte improbabil, doctore. E mort.
Şi apropo, se pare că e ceva în buzunarul din faţă al pantalonilor.
"Eşti pe cale să te gândeşti: 'Ce naiba? Cum a făcut Jane...
asta?'"
Cum ai făcut asta?
"Există mai multe lucruri în cer şi pe pământ, Horatio,
decât ai visat în filosofia ta".
Bine. Ai plănuit dinainte.
I-ai cerut unuia dintre ajutorii de şerif să te cheme
data viitoare când Steiner lucra la un caz şi, apoi, i-ai cerut să pună biletul.
Asta e o teorie absurdă.
Ştii că asta înseamnă alte scuze cerute biroului legistului.
Nu, nu înseamnă. Lui Steiner îi place atenţia.
Ce s-a întâmplat? Unde sunt?
Jaf. Doi tipi într-o camionetă au tras pe dreapta dubiţa legistului şi au jefuit-o.
- Ce au furat? - Fii atentă... cadavrul victimei tale.
- Cadavrul lui Hartley? - Exact. Steiner a încercat să-i oprească,
- dacă îţi vine să crezi. - Dr. Steiner.
Agent Lisbon. Nu e atât de rău pe cât pare.
Du-te să te consulte şi apoi vino să vorbeşti cu noi.
Jane, tu ai fost? Alt truc?
Jane n-a avut nicio legătură cu asta, absolut niciuna.
- N-ai avut, nu-i aşa? - Bineînţeles că nu.
- Juri pe viaţa ta? - Chiar şi pe a ta.
- La naiba. Cine fură un cadavru? - Interesant.
= The Mentalist = Sezonul 3, Episodul 18
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Traducerea şi adaptarea: Relic, Cornelia şi dflo
Camioneta era... trasă pe dreapta.
Erau doi bărbaţi, aparent lucrând la motor.
Ne-au făcut semn, ca să-i ajutăm, am crezut noi, şi apoi au scos armele.
- Îi poţi descrie? - Ambii erau albi,
puţin sub 1,80 m, cred. Nu prea pot să spun mai multe.
Purtau jachete... cu glugă şi ochelari de soare.
Unul a mers la dubiţă şi a scos sacul cu cadavrul.
Cel care ne păzea s-a dus să-l ajute, şi...
atunci eu am...
- Intervenit. - Prosteşte.
Măcar o dată sunt de acord cu tine.
Au pus cadavrul în camionetă şi... au plecat.
- De ce ar face cineva asta? - Încă nu ştim. E devreme.
Trebuie să răspund. Îmi pare rău.
Mulţumesc pentru timpul acordat, dr. Steiner.
Desigur.
- La revedere din nou, dle Jane. - N-a fost vina ta.
- Pardon? - Au avut arme.
Arme mari şi înfricoşătoare. Nu puteai face nimic.
Cadavrul e responsabilitatea mea, motivul pentru care eu sunt aici.
Acum n-am nici motiv, nici responsabilitate.
Nu mai am nimic de făcut. Nu mă aştept ca tu să înţelegi
de ce asta înseamnă un eşec pentru mine, dar aşa e.
- Vrei o ceaşcă de ceai? - Nu cred.
Cum vrei.
Îmi place capela din Yountville. Doar că e mult de mers pentru oaspeţi.
Ce ai aflat despre parcul public Vandermeer?
Îmi place locul acela.
Înţeleg. Păi, bănuiesc că vom continua să căutăm.
Te iubesc. Pa.
Parcul Public Vandermeer... E minunat pentru o căsătorie. Am făcut drumeţii acolo.
Există o casă de întâlnire a membrilor Societăţii Prietenilor.
Ar fi perfectă, dar, bănuiesc că nu permit căsătorii acolo.
E prea dur cu vegetaţia pământului.
- Ce avem despre Hartley? - Jane avea dreptate. Lucra în finanţe.
Conducea un fond de acoperire numit "H.V. Wilder Fund".
Dar, familia soţiei lui are banii adevăraţi. Îi cheamă Cook.
- Familia Cook? - Da, bănuiesc. Numele soţiei e Peregrine.
Mă ocup eu de familie. Tu du-te şi vorbeşte cu oamenii cu care a lucrat.
Ai aflat ceva despre cadavrul dispărut?
Criminaliştii n-au găsit amprente folositoare în dubiţă,
şi n-au aflat nimic de la urmele de cauciucuri, de la scena crimei.
De ce să furi un cadavru? La ce l-ar putea folosi?
Habar n-am. Du-te şi mai vorbeşte o dată cu cei doi tipi care erau cu Steiner.
Află orice detalii despre hoţi şi camionetă.
Van Pelt, caută orice infracţiune similară,
cadavre care au fost furate din spitale, ambulanţe, de oriunde.
- Mult noroc cu familia Cook. - Da, nimic nu se compară cu a zice oamenilor
că dragii lor sunt morţi, şi, apropo, am pierdut cadavrul.
Nimic din astea nu are sens.
Ultima dată când am vorbit cu Tim,
îmi spunea o glumă idioată, pe care a auzit-o la muncă,
era fericit ca întotdeauna.
Cine e autorul, agent? Ginerele meu n-a dispărut, pur şi simplu.
Cineva e responsabil. Cine?
Doamnă, încă nu ştim. Facem tot ce putem.
- Nu e suficient. - Mamă!
Draga mea, când îţi spun că fac tot ce pot, exact asta nu fac.
A naibii locuinţă aveţi aici.
- De unde aţi luat banii pentru ea? - Pardon?
Lovelele. Caşcavalul. Biştarii. Dolăreii.
- Ce legătură are asta cu ceva? - Evident ceva de care sunteţi ruşinată.
- Sfeclă de zahăr. - Sfeclă de zahăr?
- Bunicul meu le cultiva. - Îmi place sfecla de zahăr.
Nu e nicio ruşine să cultivi sfeclă de zahăr, Elspeth.
Dnă Hartley, am găsit cadavrul soţului dvs, la sute de kilometri de aici.
- Aveţi vreo idee ce făcea acolo? - Nu, niciuna.
Se întâmpla ceva neobişnuit în viaţa lui? Probleme la serviciu?
- Schimbări în programul lui? - Nu. Am început...
să vorbim despre întemeierea...
unei familii... cu ceva timp în urmă.
Linişteşte-te, dragă.
- Dacă nu mai aveţi întrebări... - Nu vă plăcea ginerele dvs, nu-i aşa?
Îl găseaţi ca fiind vulgar, în ciuda slujbei lui bine plătite.
Şi tu... tu eşti înspăimântată.
Dispariţia cadavrului te alarmează într-un anumit mod. De ce anume?
Harrison, te rog, condu-i pe oaspeţii noştri afară.
Mulţumesc. E-n regulă.
Dumnezeule. De ce se-ntâmplă lucrurile acestea?
- De cât timp sunteţi partener cu dl. Hartley? - De cinci ani sau cam aşa.
Eram amândoi interesaţi de un fond ce oferea instrumente financiare puţin ezoterice.
- Un fond de acoperire. - Ce facem e destul de complicat.
- Nu vreau să vă plictisesc cu detaliile. - Din câte înţeleg, vă bazaţi pe o strategie
care exploatează tendinţele de întoarcere la valoarea medie
- a cursului dintre două valute. Aşa e? - Da.
- Ce făcea dl. Hartley pentru fond? - Îl construia. Îi planifica strategia.
Un adevărat geniu. Cel mai bun.
Un fond ca al dvs îi poate face pe oameni să piardă mulţi bani.
- Era vreun investitor supărat? - Nu, nu, nu.
Recent, am avut beneficii excelente.
Dar locul de muncă? Hartley avea probleme acolo?
"Iubit" e cuvântul potrivit.
- Dar probleme acasă? - Nu. Tim o adora pe Peregrine.
El... era un cercetaş.
Nu s-ar fi jucat, nici prin cap nu i-ar fi trecut.
E... direct.
- Înţeleg. - Cel mai direct.
N-am aflat nimic nou de la tipii care lucrau cu Steiner,
dar n-a fost o călătorie în van. Am luat biscuiţi.
Am aflat ceva. Au mai fost furate trei cadavre
din vehiculele care plecau de la locul crimelor în ultimele şase luni.
- Ale cui erau cazurile? - Ale noastre. Rigsby.
O'Laughlin. De ce se ocupă FBI-ul de asta?
E interstatal. Unul din cadavre a fost dus în Nevada.
- Aveţi o teorie? - Da.
Credem că sunt vândute băncilor de ţesuturi.
- Băncilor de ţesuturi? - Recoltează os şi ţesut de la cadavre,
apoi le vând furnizorilor de organe. Ar trebui să ai permisiunea familiilor
să vinzi cadavrul, dar tipii sar peste asta.
Băncile de ţesuturi au norme de respectat, şi e mai probabil ca hoţii
să lucreze cu pompele funebre. Ei furnizează cadavre băncilor de ţesuturi.
Am alcătuit o listă a firmelor de pompe funebre din zonă.
- Putem începe cu asta. - Grozav, da.
Rigsby, şeful m-a rugat să vin,
din moment ce am mai lucrat cu CBI-ul.
Nu-ncercam să mă bag peste tine. Asta e tot ce spun.
- Nici nu credeam. - Bun, bine.
Dr. Steiner, presupun.
Ce te aduce înapoi?
Veşti bune, de fapt. O cantitate mică de sânge a fost recuperată
de pe pământul de sub cadavru, la locul crimei.
- Conţine două trăsături distincte de ADN. - Şi criminalul s-a tăiat.
Da, probabil când folosea cuţitul asupra victimei.
Nu e suficient sânge pentru o identificare, dar poate e mai mult asupra cadavrului.
Interesant. De ce ai venit să-mi spui personal şi n-ai sunat?
Aş vrea să vă ajut cât de puţin, dacă e-n regulă.
Bine. Hai să-ţi luăm o armă, da?
Glumesc. Bine ai venit. Hai.
Fii pe fază, Lisbon. Avem un vizitator.
Dr. Steiner? Vă pot ajuta?
- De fapt, eu... - Steiner ni se va alătura pentru o vreme.
Bine.
- Ce e dezordinea asta? - Sunt calendarul şi apelurile lui Hartley.
Facem o listă cu oamenii cu care s-a întâlnit înainte să moară.
Muncă de birou.
- Trebuie să aflăm care e marele secret. - Ce mare secret?
Da, ce mare secret?
Marele, ciudatul secret pe care văduva, partenerul
şi ceilalţi nu ni-l spun pentru că e prea ruşinos ca să-l menţioneze.
E ciudat c-ai adus asta-n discuţie.
Avea o programare săptămânală fără a spune despre ce e vorba.
- Joia, de la 2:15 la 3:30. Fără nume, adresă. - Interesant.
- Muncă de birou? - Touche.
Dacă-mi permiţi, GPS-ul maşinii sale poate că are o adresă.
- Da, poate. - Vezi? Deja e folositor.
2729 Hillview Avenue.
Aceasta e adresa din GPS-ul lui Hartley.
Bine, care-i jocul cu Steiner?
- Niciun joc. - Atunci ce face aici?
- Ce facem noi toţi aici? - Nu aducem oaspeţi în investigaţii.
Poate c-ar trebui. Un alt copoi la fiecare caz.
- Dacă asta e vreo glumă de-a ta... - Nu e. M-a întrebat dacă poate veni,
şi am spus că poate. Bine? Asta e tot.
- Construim poduri, reparăm garduri... - Bine.
Plantăm seminţe...
- Turnăm fundaţii. - Bine.
E o clădire medicală, medici, dentişti, dar mai mult psihiatrii.
De unde ştii cu cine să vorbeşti?
E vreun apel de pe telefon la adresa asta?
Nu, dar îi putem verifica conturile pentru plăţi.
Avem nevoie de un mandat pentru asta. Aş prefera să-ncep să bat la uşi.
Atunci vom avea nevoie de mai mulţi oameni. Va trebui să discutăm cu şeful.
Bine, toată lumea afară! Afară!
Hai! Nu e un exerciţiu!
Dumnezeule, Jane. De ce procedezi aşa?
În pas alergător afară.
Toţi.
Bună ziua, doamnelor şi domnilor. Numele meu e Patrick Jane. Lucrez la CBI.
Îl căutăm pe doctorul care l-a tratat pe Timothy Hartley.
Ştiu că aveţi chestia cu confidenţialitatea dintre doctor şi pacient.
Haideţi să nu ne-ngrijorăm acum pentru asta.
Doctorul sau doctora lui Timothy Hartley poate ridica mâna, vă rog?
Ridicaţi.
Ştiu că e unul din voi. Poate la dreapta voastră,
poate la stânga. Sus, sus, sus mâna. Ridicaţi-o.
Bine, aşadar nimeni n-a ridicat mâna. Nu contează, pentru că ştiu că dvs, doamnă,
sunteţi persoana pe care o căutăm. Veniţi în faţă, vă rog.
Tuturor celorlalţi, vă mulţumesc, vă puteţi întoarce la şarlatania voastră.
- Cum vă numiţi, doamnă? - Dr. Wendelyne McCormick.
Şi n-o să vorbesc despre pacienţii mei sau de faptul că cineva-mi e pacient.
Investigăm uciderea lui Timothy Hartley.
A fost ucis noaptea trecută.
Dumnezeule.
Bine.
- De unde aţi ştiut că eu eram? - Toţi se uitau în jur să vadă cine e,
dar dumneavoastră nu, pentru că ştiaţi.
Grozav. Departamentul pompierilor. Mă duc să vorbesc cu ei.
Tim venea la terapie de cam patru luni.
A avut o experienţă traumatizantă pe care voia s-o depăşească.
Ce fel de experienţă?
Agent, mă asiguraţi de discreţia dumneavoastră?
E o problemă sensibilă pentru oamenii din jurul său.
- Nu putem promite nimic. - Prea bine.
Cam acum cinci luni,
- a avut o experienţă de răpire. - Poftim?
Credea c-a fost răpit de fiinţe extraterestre...
Că a fost dus pe nava lor, examinat, şi eliberat.
Răpit de extratereştri.
Super.
Eram ridicat de lumină, m-au purtat pe sus.
Nu... puteam face nimic.
Eram... dus direct la navă.
S-a întâmplat când Hartley se-ntorcea acasă dintr-o călătorie la Reno.
Am găsit două asemenea înregistrări pe laptopul său personal,
un fel de jurnal al întâmplării.
Şi, odată ajuns pe navă...
eram înconjurat de fiinţe,
mici... mici...
Doar cenuşii.
Şi erau şi unele puţin mai înalte... Aveau aceeaşi culoare.
Era conducătorii, cred.
Totul pare atât de...
Pare atât de concret, de real.
- Nebun. - Mie mi se pare a fi sincer.
- Un nebun sincer. - Nu văd niciun semn c-ar minţi.
Ar putea fi un vis pe care l-a avut în timpul stării hipnagogice.
Asta ar face totul real pentru el, dar nu real în mod obiectiv.
Exact. Sunt complet de acord cu el.
Mii de oameni spun că li s-a întâmplat. Nu pot fi toţi nebuni sau să mintă.
Spun doar să fiţi deschişi.
Nu puteţi dovedi că nu există extratereştri.
- E adevărat. - Bine, ideea e
că soţia sa trebuia să fi ştiut de asta.
- Trebuie să vorbim cu ea din nou. - Da.
- Cum stăm cu căutarea de cadavre? - Am identificat opt firme de pompe funebre
care au avut legături îndelungate şi legale cu băncile de ţesut.
O să-ncepem cu ele. Împărţim interogatoriile cu O'Laughlin.
- Bine. Anunţaţi-mă ce găsiţi. - Priveşte cerul, Grace.
Tim mi-a spus imediat ce s-a întâmplat.
A spus că i-a întâlnit pe un câmp, în afara oraşului Auburn.
Unde i-am găsit cadavrul?
Se tot întorcea. Nu-mi putea spune de ce.
Ştia că e o nebunie.
De ce nu ne-aţi spus asta mai devreme?
Am primit un telefon de la Art Vella, partenerul lui Tim.
Mi-a spus să nu menţionez asta, m-a implorat.
A spus c-ar fi groaznic pentru afacere.
Îi credeaţi povestea soţului dvs, nu?
De asta eraţi aşa speriată când a dispărut cadavrul.
Credeaţi că l-au luat extratereştrii.
Bine, bine. Ascultaţi-mă.
Soţul meu nu era nebun.
Da? Nu m-ar fi minţit în legătură cu aşa ceva.
Prostii! Când cineva îţi spune ceva ce nu poate fi demonstrat, mint. Punct.
Nu-ncepe, mamă.
Domnilor agenţi, ginerele meu era beat sau drogat, sau ambele.
Cât despre gunoiul acesta din tabloide despre bărbaţii de pe Marte...
- Doamnelor. - Cum poţi spune asta?
- Ridicol. E ridicol! - Îţi stă-n fire, mamă...
N-am auzit asemenea baliverne în viaţa mea...
şi el a spus-o cu o faţă aşa serioasă.
- Chiar crezi... - Doamnelor, destul.
Stai. Ce cauţi?
Da.
Eşti genul care bea scotch, nu?
Da, eu...
Nu, nu, n-ar trebui.
Chiar ar trebui.
Noroc.
- Ştii, nu? - Poftim?
Ştii că sunt bolnav.
De ce tocmai Patrick Jane,
m-ar invita într-o casă luxoasă,
şi mi-ar pune scotch de calitate în mână, dacă n-ar şti?
- Ai slăbit... cam 3,5 kg. - Da.
Pari tras la faţă. Iei medicamente puternice.
O pot vedea în paloarea pielii tale.
Da.
Sunt pe moarte.
Am o lună... cel mai probabil, poate mai puţin.
Îmi pare rău.
Mulţumesc pentru distragere.
Mereu e bine...
să te ţii ocupat.
Probabil sunt nişte trabucuri cubaneze în acea cutie.
Nu, nu, eu...
N-aş putea.
Nu?
Ai dreptate.
E un trabuc bun.
Singura dată când am mai fost într-o asemenea cameră,
a fost ca să examinez un bărbat care a murit accidental
în timpul unui ritual autoerotic.
Pun pariu c-a murit cu zâmbetul pe faţă.
Mă scuzaţi. Vă pot ajuta?
Tocmai plecam, Harrison.
De ce i-aţi spus lui Peregrine Hartley să ne mintă, dle?
Nu i-am spus să mintă.
Am rugat-o pe Peregrine să nu aducă în discuţie o anumită informaţie relevantă.
De ce aţi face asta?
Tim era creierul. Eu mă ocupam de clienţi, de administrare.
Tim era creierul. Totul se reducea la încredere.
Dacă investitorii ar fi auzit de sonde extraterestre şi mai ştiu eu ce,
încrederea ar fi zburat pe fereastră.
- Presupun că i-aţi zis să nu discute de asta. - Constant.
Dar dl. Hartley era din ce în ce mai sigur că experienţele sale erau reale.
Probabil voia să vorbească despre ele.
- Am avut unele certuri pe tema asta. - Certuri rele?
Nu l-am ucis pentru că voia să facă publică povestea sa nebună.
Trebuie să discutaţi cu nebunul acela cu OZN-urile cu care s-a întâlnit Tim.
Erau prieteni de cam o săptămână, apoi Tim n-a mai vrut să aibă de-a face cu el.
- Cred că-ncerca să scoată bani de la Tim. - Cum îl cheamă?
Kirk. Vă vine să credeţi?
Newsom Kirk.
Puteţi ţine asta ascuns?
- Mă-ndoiesc. - 2,8 miliarde de dolari în bunuri.
Suntem distruşi pentru că partenerul meu credea c-a fost răpit de omuleţi verzi.
Cenuşii.
- Poftim? - Omuleţii. Sunt cenuşii.
Vă mulţumim pentru timpul acordat. Apreciem asta.
Gata doi, mai rămân doi. Vrei să luăm ceva de mâncare?
Am de făcut un comision. Dă-mi o jumătate de oră. Te prind din urmă.
- Unde te duci? Te duc eu. - Nu trebuie să faci asta.
- Hai. Cât de departe e? - E cam departe. E-n regulă.
- E o chestie pentru nuntă. - Înţeleg.
Ce-ar fi să te duc eu? Iau ceva de mâncare,
apoi stau în maşină, da?
Sigur.
Alo.
Salut, sunt O'Laughlin. Am încercat la Grace. Nu a răspuns.
E ocupată.
Unde sunteţi? Am găsit ceva.
Gary Wineman, antreprenor de pompe funebre.
Am menţionat banca de ţesuturi şi a devenit foarte nervos.
Dle Wineman, ei sunt colegii mei de la BIC,
agenţii Rigsby şi Van Pelt.
Agentul O'Laughlin v-a spus despre ce este vorba, domnule?
Păi, nişte... cadavre au fost furate
şi ar fi putut ajunge la banca de ţesuturi?
Nu, asta e investigaţia FBI-ului. Noi investigăm o crimă.
Nu ai spus nimic despre asta.
Cu siguranţă, nu ştiu nimic despre asta.
Aşa sper, domnule.
Într-un caz ca ăsta, oricine are o legătură,
chiar şi îndepărtată, va avea mari necazuri.
Cel mai bine, ca să te protejezi,
fii foarte sincer în legătură cu ce ştii şi cu ce ai făcut.
Doamne!
Noi... noi...
Soţia mea a născut o fetiţă
şi aveam nevoie de mai mulţi bani,
aşa că am început să vând cadavre la băncile de ţesuturi...
Toate cu forme legale.
Am obţinut permisiunea, de fiecare dată.
Dar băncile vor mereu tot mai multe cadavre,
iar soţia mea a rămas iar însărcinată.
Cine a venit la tine?
Vărul meu. Nu e o persoană cinstită.
A spus că dacă împărţim onorariul,
ar putea furniza cadavre, fără să fie nevoie de autorizaţie.
Eu trebuia doar să falsific nişte acte, să le dau nişte nume false.
Ţi-a adus vreun cadavru azi?
Nu, nu, nu, nu. Dar eu... El a mai făcut asta înainte,
împreună cu un alt partener funebru. Numele lui e Owen Melling.
- Eu... eu nu am avut... - Unde e acum, domnule?
Melling a fost închis pentru atac, jaf armat şi deturnare de camioane.
Furturile din camioane le-a făcut împreună cu un amic, pe nume Jim Matthews.
Ambii sunt eliberaţi condiţionat.
Melling are de făcut 15 ani, iar Matthews, 12 ani.
Şi ei ştiu că dacă sunt arestaţi,
riscă să se întoarcă şi să execute tot. Mare distracţie.
Owen Melling? BIC.
Trebuie să vorbim cu tine despre un jaf de azi dimineaţă.
Doar vrem să lămurim nişte lucruri.
Vino la secţie şi-ţi vom explica.
Jim. Poliţia.
- Jim Matthews? - Da. Care-i treaba?
Spune că e vorba de un jaf de azi dimineaţă.
Şi ce? Noi am fost aici.
- Aşa este. Am fost aici toată ziua. - Da, totuşi, trebuie să vorbim cu voi.
Acum scoate-ţi mâinile din buzunare. Ţine-ţi mâinile la vedere.
L-ai auzit. Acum!
Nu-l hărţuiţi pe băiatul meu! Nu a făcut nimic!
- Lăsaţi arma jos, doamnă. - Nu vreţi să-i creaţi şi mai multe necazuri.
Nu o las.
- Vrem doar să vorbim cu fiul dvs. - Totul va fi bine.
Doar puneţi arma jos, doamnă.
Armă!
O'Laughlin, Grace are probleme. Acoperă-mă.
O'Laughlin!
Grace, jos!
La pământ! Cu faţa în jos! Acum!
Treci la pământ!
- Cum a mers interogatoriul cu Matthews? - N-a mers. A cerut un avocat.
- Ce-ai găsit în casa lui Melling? - Niciun semn de la cadavrul lui Hartley.
Criminaliştii caută urme de ADN.
Am găsit ceva. Conform înregistrărilor de pe telefonul lui,
Melling a sunat ieri la o firmă de pompe funebre din WellView.
Poate că acolo au dus corpul lui Hartley.
Ia-l pe Steiner şi mergeţi să verificaţi. Dacă trupul e acolo,
- el îl va identifica. - Sigur.
Am dat de o adresă a lui Newsom Kirk, tipul cu care se certase Hartley.
Conduce o organizaţie pentru cei răpiţi, numită The Fourth Kind Foundation.
- Sediul e în centru. - Are vreun dosar penal?
- Verific eu acum. - Mergem să vorbim cu el.
- Sună, dacă apare ceva. - Bine.
Newsom Kirk, sunt agent Lisbon. El e agentul Cho. Suntem de la BIC.
Sunt atât de îndurerat de Hartley. Fiţi bineveniţi!
Bine-ai venit!
- Agent Cho, tu... tu ai fost, nu-i aşa? - Poftim?
- Sus. Răpit, cu ei. - Nu.
Păi, primesc un... primesc un semn foarte clar.
Uneori, unei persoane îi trebuie ani de zile ca să înţeleagă ce experienţă a trăit.
- Timothy Hartley. - Desigur. Scuze!
- L-ai cunoscut prin intermediul fundaţiei, nu? - Da. Suntem aici, la dispoziţia răpiţilor.
Îi ajutăm să înţeleagă experienţa lor. Să răspândească veştile.
Tim a vrut să vorbească despre situaţiile prin care a trecut.
Ne-a rugat să păstrăm totul secret, şi... şi aşa am făcut.
Şi doar asta aţi făcut? Aţi vorbit despre experienţa lui?
Nu. De fapt, Tim avea o grămadă de bani.
Şi, cinstit, noi... avem nevoie de bani,
Am avut... o serie de discuţii serioase despre finanţarea acestui loc.
Când erai copil... ai avut... vise
în care pluteai prin casă, ca şi când erai tras de o forţă nevăzută?
Nu.
Am auzit că voi doi v-aţi cam certat...
El a decis să-şi înfiinţeze propria fundaţie.
- Era dreptul lui, aş spune. - Niciodată nu v-aţi certat rău?
Nu, nu. Dacă vreţi să căutaţi pe cineva cu care s-a certat Tim,
ar trebui să vorbiţi cu psihiatra lui.
McCormick.
A vrut să scrie o carte despre el. El a refuzat. Şi ea s-a supărat.
- Bine. - Şefa, de la Rigsby.
Dle Newsom, numele dvs. real e Garrett Rosten?
Şi aţi petrecut un an în închisoarea Chino, pentru fraudă?
Pentru că aşa apare în cazierul dvs.
În viaţa mea anterioară, eram Garrett Rosten, da.
Dl Hartley pare genul de om care ar face cercetări despre cineva,
dacă ar vrea să-l finanţeze.
A aflat despre asta?
Niciodată nu am ascuns numele Garrett.
Pur şi simplu, sunt o persoană diferită.
Nu chiar atât de diferită.
Există un mandat de arestare pentru dvs., pentru falsificare de cecuri.
- Va trebui să vă arestăm. - Întoarceţi-vă, vă rog.
Este... e în regulă. Este... doar o neînţelegere.
Hei, agentule...
E important ca tu să faci o introspecţie
şi să încerci să cercetezi acele experienţe... pe care nu le poţi explica.
Nu s-a întâmplat niciodată.
Eu te cred.
Trezeşte-te!
Newsom Kirk a depus cauţiunea. Va fi liber într-o oră.
Exact la timp, pentru Alpha Centauri, de la ora 6:10.
A avut dreptate cu psihiatra lui Hartley.
Ea a propus o carte, dar a retras-o.
- Deci, ea avea un motiv. - Oarecum...
- Tu cine crezi că a făcut-o? - Jabba the Hutt.
- Serios! - Ming the Merciless.
- Bine! - Alf?
Când vor veni extratereştrii, sper să te mănânce.
Lisbon.
Theresa, sunt Brenda Shettrick.
O echipă de la ştirile locale tocmai începe un interviu cu dr. Steiner,
despre cazul Hartley. M-am gândit c-ai vrea să ştii.
Trebuia să-i caute acum cadavrul lui Hartley.
Nu, e aici.
Ce interviu?
Ceva despre băncile de ţesuturi şi despre afacerea cu cadavre.
E de mare interes. S-a oferit să facă asta.
Nu ai ştiut nimic?
Vin imediat.
Pa, Lisbon.
Afacerea legală cu ţesuturi este o sursă valoroasă
de material biologic pentru uz medical.
Din nefericire, acest comerţ ilegal
a îngreunat ancheta, în cazul morţii lui Timothy Hartley.
Cum aşa?
Păi, tocmai am venit de la o casă de servicii funerare,
unde speram să găsim cadavrul dlui Hartley, dar... nu era acolo.
Hoţii l-au ascuns în altă parte.
Şi există dovezi majore... probe de sânge...
pe corpul dlui Hartley, care vor duce la identificarea usigaşilor.
- Brenda. - Dacă nu vom găsi acele probe...
- Acum! - Băieţi, asta a fost. Mulţumesc mult!
- Am greşit cu ceva? - Noi nu facem cunoscute presei probele.
E ca şi când i-am spune ucigaşului ce căutăm.
Scuze.
- Dar, în rest, cum am fost? - Minunat.
- Hei, Cho. - Da.
Cred că O'Laughlin s-a cam fâstâcit, ieri, cu Van Pelt.
Cum adică?
A văzut că ea era într-o situaţie critică şi nu a făcut nimic.
- Cred că era speriat. - Se mai întâmplă.
- Da. - Van Pelt nu ştie asta?
Nu.
Nu ştiu.
Întrebarea e: trebuie să afle?
Da, e greu. E alegerea ta.
Sunt dr. Steiner, de la criminalişti.
Ai văzut povestea de la ştiri, despre cadavrul lui Hartley?
Ei bine, am minţit. Chiar am găsit cadavrul.
Există probe pe el, care te vor incrimina.
Dar încă nu am dat poliţiei cadavrul.
L-am păstrat şi sunt dispus să-l vând,
împreună cu tăcerea mea, pentru 50,000$.
Pentru că sunt un om pe moarte.
Nu vreau decât să mă bucur de nişte zile fericite, înainte de a muri.
Gândeşte-te la asta. Ştii cum să mă contactezi.
Cum a fost?
N-a fost rău. Puţin exagerat, dar credibil, totuşi.
Scuze.
- Încă te mai acomodezi cu decepţia aia. - Care decepţie?
Chiar ai găsit cadavrul la casa de pompe funebre.
Da, dar nu era nicio probă de sânge pe el.
Nu poţi prinde peştele fără momeală.
Îi vom spune agentei Lisbon ce se întâmplă, nu?
Da, până la urmă.
Agenta Lisbon e un om bun.
Îmi aminteşte de...
Nu contează...
Începe spectacolul. Să mergem!
Da.
Proba unu, doi.
Proba doi.
Proba unu, doi...
Da, dr. Steiner, vă auzim, exact ca înainte.
Sunt puţin emoţionat.
Faci o treabă minunată. Eşti bine în rolul ăsta.
Eşti sigur de asta?
- Nu oboseşti niciodată să mă tot întrebi? - Nu.
Vine cineva.
Mergeţi!
- Dr. Steiner? - Ţine mâinile la vedere!
- Mâinile! Mâinile sus! - Nu sunt înarmat. Nu sunt înarmat.
E majordomul! E majordomul! E majordomul! Majordomul a făcut-o!
Mereu am vrut să spun asta. Dar staţi aşa! Devine şi mai frumos!
Dnă Cook. Bună seara. Vă amintiţi de mine?
Nu pot auzi nimic cu asta.
Bunul doctor de aici ne-a spus că ucigaşul lui Timothy Hartley
s-a tăiat şi el, în timpul crimei.
Da. V-ar deranja foarte tare dacă mi-aţi arăta mâna?
Trebuie să-l lăsaţi pe Harrison să plece.
Nu a făcut nimic altceva decât să mă servească pe mine, bine şi cu fidelitate.
Cum v-am explicat, doamnă,
procurorul va renunţa la acuzaţiile împotriva majordomului,
dacă veţi răspunde sincer la întrebările noastre.
Mă simt de parcă aş fi într-un bazar, tocmindu-mă pentru preţul unui covor.
Dar dacă îl veţi elibera pe Harrison, atunci voi vorbi şi eu.
Ginerele dvs voia să facă publică întreaga poveste cu extratereştrii, nu?
Mai mult decât atât.
Voia să înfiinţeze o fundaţie globală pentru cei răpiţi,
să vadă care sunt nevoile lor şi să le promoveze cauza.
Voia s-o numească Fundaţia familiei Cook.
Ei bine, asta nu avea să se întâmple.
Nu, nu poţi face asta.
- Nu voi permite aşa ceva. - Nu poţi împiedica asta.
Pune-mă la încercare. Nu sunt neputincioasă, tinere.
Dar a zis că-şi va folosi propriii lui bani pentru asta.
Şi apoi a spus...
Timpul e de partea mea, Elspeth.
Ce vrei să spui, Timothy?!
Timothy, vino înapoi.
Ştiam ce voia să spună. Hartley urma să aştepte
până muream eu, după care să folosească banii mei
şi pe fiica mea, ca să implice numele Cook într-o farsă internaţională.
Aşadar, când s-a dus din nou la locul pe care îl vizita mereu, l-am urmărit.
De ce i-aţi crestat gâtul lui Hartley?
Ăla a fost indiciul...
Umanitatea vânătorului, dacă vrei.
Ai învăţat să vânezi şi să ucizi de la o vârstă fragedă, nu-i aşa, Elspeth?
Tatăl tău te-a învăţat.
Da. Era foarte ferm, în privinţa asta.
"Niciodată să nu laşi un animal să sufere."
M-am certat groaznic cu Consuela, crezând că nu a pus-o unde trebuie.
Va trebui să-i cer scuze.
Bună. Ce este?
- Trebuie să vorbesc cu tine despre ceva. - Despre ce?
Wayne?
Ce este?
Un prieten de-al meu e pădurar în Parcul Public Vandermeer,
şi poate îl rog să-ţi obţină o derogare ca să te poţi căsători
- la casa de întâlnire a Societăţii Prietenilor. - Serios?
Da. Aşa cred. Pot să încerc.
Wayne, e fantastic.
Mulţumesc foarte mult.
- O să-l sun pe Craig. - Da, bine.
Te rog.
Îţi mulţumesc că ai trecut pe aici.
Nicio problemă.
E o casă drăguţă. Îngrijită.
Mulţumesc.
Te rog.
Voiam să-ţi spun cât de mult am apreciat
faptul că m-ai lăsat să particip la ancheta voastră.
A fost distractiv.
A fost distractiv, nu-i aşa?
A fost plăcerea mea.
Mulţumesc.
Uite... N-o s-o iau pe ocolite...
Despre faptul că sunt pe moarte...
Ştiu ce se va întâmpla acum.
Am văzut asta.
Nu mai e niciun mister.
Situaţia se va înrăutăţi, foarte curând...
şi din ce în ce mai grav.
Şi nu am niciun interes să las natura să-şi urmeze cursul.
Înţelegi?
Da.
Vrei... vrei să te sinucizi.
În două cuvinte...
Am nişte pastile pe care le pot lua.
Problema e că...
dacă e o moarte inexplicabilă,
dacă un cadavru e găsit într-un apartament,
se va face o investigaţie, o autopsie.
Şi ideea de a fi examinat,
de a fi un cadavru... pe o masă...
Dar dacă moartea are loc în prezenţa unui ofiţer de poliţie,
nu mai sunt necesare investigaţii.
Eu nu sunt ofiţer de poliţie.
Eşti destul de aproape, cred.
Nu ştiu dacă pot face asta, dacă pot să fiu martor la aşa ceva.
Nici măcar nu sunt sigur că sinuciderea e cea mai bună idee.
Asta intenţionez să fac.
Este alegerea ta.
Dar...
Înţeleg.
Îmi pare rău.
A fost o... propunere îngrozitoare.
N-ar fi trebuit s-o fac.
Te rog. Uită tot ce am spus.
Îmi pare rău.
Ai nişte ceai?
Da, am.
Chiar aş bea o ceaşcă de ceai.
Bine.
Sigur.
- Sunt nişte fursecuri în dulap. - Da.
Ai vrea şi tu o ceaşcă?
Mulţumesc.
Păi, mă duc în cealaltă cameră.
Vin în câteva minute.
Da. Nu te grăbi.
Poftim.
Biletul din buzunarul... mortului...
Ai... ai avut un aranjament cu ajutorul de şerif, nu-i aşa?
Da, aşa e.
Ştiam eu.
E un truc magic vechi.
Ai făcut magie?
Da.
La început, făceam trucuri cu cărţi de joc şi cu monede.
- Serios? - Da. Să-ţi arăt.
Am o monedă aici.
Vezi moneda asta?
E aici, corect?
A dispărut.
E aici...
Apoi dispare...
Uimitor!
E chiar foarte simplu.
E aici...
Şi-apoi dispare...
Patrick...
Mulţumesc.
Doar urmăreşte moneda.
Şi-apoi dispare...
E aici...
Şi-apoi dispare...
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Traducerea şi adaptarea: Relic, Cornelia şi dflo
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania